312 



gom blefvo sammanbrutne till en gemensam 

 botten. Vidstående afbiltliiing af dessa tre gruf- 

 vors läge och utseende i dagen på 1730-talet 



a. Pum|)grufvan. 



b. Njköpingsgrufvan. 



c. Bondgrufvan. 



d Ribbingsgrufvan. 



e. Speiisgrufvan. 



f. Granitgång. 



må tjeiia till förtydligande af det närmast föl- 

 jande. 



Af dessa var Nyköpingsgrufvan eller som den 

 också kallades Kompanigridvan den äldsta; den 

 upptogs redan i början af l60()-talet och fort- 

 drefs till år 1677, då den hunnit elt djup af 

 27 famnar, men nu, i anseende till föregifven 

 besvärlig malm- och vattenuppfordring, ansågs 

 blifva för kostsam att vidare bearbeta. År 1732 

 ställdes den likväl åtei' i gång och har sedan 

 ständigt intill sednare tider varit under arbete. 



Vid sydöstra sidan af dåvarande Nj^köpings- 

 grufvan upptogs sedermera år 1722 den s. k. 

 Bondgrufvan, som tio år derefter hade hunnit elt 

 djup af 15 famnar, men hvilkens bottendimen- 

 sioner under liden hade betydligt minskats så 

 till längd som bredd, i anseende till både södra 

 och östra giufveväggarnes *) lutning inåtgrufvan. 

 Från INyköpingsgrufvan i vester var den allt från 

 dagen skiljd genom ett ofyndigt lager af horn- 



*) Uti södra väggen vidtog nen^iligen Ribbings- och Spens- 

 grufvornas mot norr stupande granitgång, hvaremot mal- 

 men i öster begränsades af kalksten. 



