318 



alt för framtitleu helt och hållet förändra den 

 -för deima griifvas hryliiing hittills ftiljda planen, 

 så vida man med något hopp om framgång och 

 utan störande intlvtelser ville tillgodogöra all 

 den härslädes iinnu qvarvarande rika och stora 

 malmtjndigheten. 



I den sydöstra väggen af Nyköpingsgrufvan 

 funnos äfven, såsom en blick på kartan ntvisar, 

 samma slags bergarter med undantag af graniten, 

 anstående som i den södra, och i samma lager- 

 följd, så att äfven här innanför malmen vidtog 

 ett laster af kalksten, som i sin ordning efter- 

 träddes af hällelliiita. Men detta sednare lager 

 har under br3tningen här aldrig framkommit i 

 dagen, och äfven det utanför befintliga kalkstens- 

 lagret är endast i de öfre närmare dagen befint- 

 liga regionerna blottadt, men sedermera hela vä- 

 gen pa djupet undandoldt. Med skäl fruktande, 

 att kalkstensväggen äfven bär skulle medföra 

 samma olägenhet af stalp och ras, som i den 

 nyss beskrifne sö;lra grufveväggen sedermera blef 

 fallet, vidtog man här försigtigtvis i tid den ut- 

 vägen, att under afsiinkningen icke såra denna 

 så sköliga och farliga klyft, utan qvarlemnade 

 ständigt till en behötiig stj^rka och stöd för den- 

 samma en del af den vidliggande malmen såsom 

 ett skyddande skal, så mycket hellre som denna 

 malm här af naturen var mera fattig och berg- 

 blandad än i den öfriga delen af grufvan. Man 

 finner såluntla nu i denna vägg flera efter hvar- 

 andra följande pall-afsättningar, hvilka med tem- 

 ligen brant stupning fortsätta ned till grufvans 

 botten och af ii vilka den öfversta, på ungefär 30 

 famnars afvägning belägne, malmpallen, som äf- 

 ven tjenar till anfart för den åt nordost här in- 

 drifne Stjernheims ort, Fol. 5, just utgör en qvar- 



