319 



leraning af de härstädes under griifvedrifLens för- 

 sta dagar för grufvans säkerhet afsatta s. k. Bond- 

 grufvepallarne. — Slutligen återstår att här på- 

 minna om det omisskänneliga sammanhang, som 

 äger rum mellan södra och sydöstra grufveväg- 

 gens kalkstensbildningar Ehuru numera sam- 

 manstötande mot hvarandra under en nästan rät 

 vinkel, utgöra de dock båda integrerande delar 

 af ett och samma lager, hvilket i förstone utan 

 tvifvel haft en rätlinig framstrykning i nordost, 

 men sedermera, efter att till följe af den rub- 

 bande inverkan, som framträdandet af de båda 

 granitgångarne utöfvade på hela bergbyggnaden, 

 hafva blifvit tillika med det vid sidan liggande 

 hälletlintlagret delvis lösryckt från sitt fäste i 

 bergväggen, nu genom den från alla håll skeende 

 påtryckningen tvangs jemte hela malmmassan att 

 böja sig åt sidan, för att derpå i återgående vest- 

 1ig rigtning glida tillbaka utefter den mindre gra- 

 nilgången. Huruledes eljest nöjaktigt förklara 

 denna för granitgången så fremmande beklädnad 

 af hälletlinla och kalksten, som här framstår så- 

 som ett enstaka undantag? Att en sådan genom- 

 gripande sammantryckning och hopböjning en- 

 dast kunnat äga rum uti en mjuk eftergifvande 

 massa, som villigt fogade sig efter den för till- 

 fället verkande kraften, och att till följd deraf 

 också hela malmmassan tillika med omgifvande 

 bergarter en gång måste befunnit sig i ett half- 

 stelnadt deglikt tillstånd, allt detta är naturligt 

 och faller äfven så mycket mera i ögonen, som 

 eljest utan tvifvel en mängd större och mindre 

 söndersplittringar och brytningar måste förefin- 

 nas så väl i kalkstenen som den inre malmmas- 

 san, men hvartill man likväl icke kan upptäcka 

 det minsta spår. 



