327 



och i tid vidtaga sådane åtgärder, som kunde 

 försäkra bolaget om ett ostördt åtnjutande för 

 framtiden af de rika malmförråder, som iiärännu 

 voro att hemta. För sådant ändamål uppkasta- 

 des kort derefter det förslaget, att vid grufvans 

 nordvestra sida emellan kondenseringsdammarne 

 och den gamla i det föregående (sid. 295) om- 

 talade brunnen från dagen nedslå ett lodrätt 

 schakt (Fol. 1) så djupt under nuvarande grufve- 

 botten, att man derifrån sedan kunde, under 

 skydd af ett tillräckligt tjockt och fast tak, ut- 

 grena och anlägga en alldeles ny grufvebrytning 

 och fortsätta arbetet, oberoende af alla framtida 

 ras i den gamla ofvanför liggande grufvan. Detta 

 förslag tyckes emellertid, att döm ma efter den 

 allt mera afsvalnande ifver, hvarmed detsamma 

 hittills blifvit satt i verket, ingalunda (och delta 

 med rätta) liafva vunnit bolagets odelade erkän- 

 nande och bifall. Visserligen har en jemnförelse- 

 vis kostsam och besvärlig jordrymning blifvit 

 verkställd kiing den utstakade platsen, h varvid 

 den gamla på 1750-talet för vattnets afhållande 

 uppbyggda träddammen blifvit förstörd *) och 

 den kring densamma tillstam pade leran i fruset 

 tillstånd uppspettad och bortförd, men någon 

 sprängning eller egentlig afsänkning i den sålunda 

 blottade fasta klyften har på ort och ställe ännu 

 icke blifvit företagen. Sannolikt har man redan 

 från första början ryggat tillbaka för ett arbete, 

 hvars resultater, i jemnförelse med alla deraf 



*) En vinst har dock denna förstörelseprocess, i rent ve- 

 tenskapligt hänseende, medfört, i det den upplyst om 

 granitgångens vesth'ga utsträckning ända hit, hvarigenom 

 således blifvit satt utom allt tvifvel, att de lager af kalk- 

 sten och hälleflinta, som på denna sidan begränsa malm- 

 fyndigheten, äfvenledes blifvit af granitgängen afskurna. 



