333 



fältoris indrifvande i Vind väggen ål nordost på 

 15 — 20 famnars djup under dagen. Denna ort 

 borde icke allenast sjelf fortgå allt intill den mö- 

 tande granitgången, utan äfven tvärorter borde 

 från densamma åt ömse håll anläggas och drif- 

 vas tillräckligt långt, för att till dess fulla mäg- 

 tighet lära känna malmfyndigheten. De upplys- 

 ningar, som genom dessa arbeten kunde vinnas 

 med afseende på malmens både utsträckning och 

 brytvärdighet, skulle sedan otvifvelaktigt blifva 

 en god ledning för omdömet, beträffande en för 

 hela malmfältets framtid så vigtig lifsfråga, som 

 den närvarande. 



Spcus- och Bibbiiigsgrufvoriie. 



Dessa grufvor, belägne vid sydvestra sidan 

 af Nyköpingsgrufvan, upptogos ej förr än i början 

 af ITOO-talet, Spensgrufvan 1716 och Ribbings- 

 grufvan år 1729, för att i någon mån bereda en 

 ersättning för den genom Nyköpingsgrufvans lång- 

 variga ödeliggande uppkomna malmbristen. Med 

 undantag af några års uppehåll för Spensgrufvan, 

 till följd af Ryssarnes ogästvänliga framfart här 

 på ön år 1719, fortsattes ett vinstgifvande arbete 

 i dessa grufvor med all drift ända tills Nykö- 

 pingsgrufvan år 1732 återigen belades med ar- 

 bete, då brist på tillräcklig arbetsstyrka, men 

 ingalunda saknad af malm, småningom blef en 

 anledning till grufvornas inställande. Spensgruf- 

 van ödelemnades sålunda redan år 1735, då dess 

 djup var 22 famnar under egen lafve, ehuru se^ 

 dermera efter hand, och sednast i slutet af 1750- 

 talet, några obetydligare pallafstrossningar när- 



