336 



genhet har härigenom förorsakats, ty, för bibe- 

 hållande af en lodrät uppfordring, har man un- 

 der de sednare åren ständigt varit tvungen, att 

 tillika nedspränga så stor del af den ofyndiga 

 väggens kalk och hälleflinta, som för sagde ända- 

 mål varit nödigt. För att likväl för framtiden 

 undvika detta besvärliga och kostsamma arbete, 

 har man nu helt nyligen beslutat flytta uppfor- 

 dringen till Spensgrufvan och för sådant ända- 

 mål uppfört en ny uppfordringslafve på malm- 

 bandet mellan båda grufvorna, se Fol. 1. 



Ehuru nu vid första ögonkastet framstående 

 såsom ett eget afskiljdt helt för sig, har Spens- 

 och Ribbingsgrufvornas malmlager dock ursprung- 

 ligen utgjort en integrerande del af Nyköpings- 

 grufvans stora malmfyndighet, men blef, vid tid- 

 punkten för de oftanämnde granitgångarnes fram- 

 trädande, lösryckt derifrån och undanböjdt åt si- 

 dan samt erhöll då äfven den våglika form, för 

 hvilken detsamma nu utmärker sig. En blick 

 på kartan visar tillika, hvilken betydlig afsmal- 

 ning detta malmlager undergår under sin fort- 

 sättning åt sydvest. Skulle då icke, kunde man 

 fråga, möjligen någon ny, hittills obekant malm- 

 parallel finnas utsträckt vid sidan af den gamla? 

 Hvad hornblendeskiffern i Spensgrufvans nord- 

 vestra vägg döljer i sitt sköte, har ännu icke blif- 

 vit uppdagadt, men allt skäl vore dock för han- 

 den, att genom en försökningsorts anläggande i 

 denna \3^g§ i tid söka derom skaffa sig en be- 

 höflig upplysning. 



