351 



För att i den här använda nomenklatur ut- 

 trycka skillnaden emellan de afrnndade berg- 

 styckena från de li vassa och skarpkantiga, har 

 jag med rullblock, rullsten {=khpper), grus (^egenll. 

 ör.) och sand, benämnt det afrnndade ås-ma- 

 terialet, samt med block, krosssten, krossgrus och 

 kantig sand benämnt det hvasskantiga och skarpa. 

 Med block förstår jag bergstycken, som mäta 

 ungefär 3 fot och deröfver i diameter, med rull- 

 sten och krosssten, dem från nämnde storlek till 

 1 tums diameter, och med grus och krossgrus, 

 det material hvars diameter kan uppskattas mel- 

 lan ^ och Vt tum, samt med saiid det ännu min- 

 dre. Med uttrycket grus förstås dock de i all- 

 mänhet af mera olikstora stycken sammansatte 

 lager och med sand, de af mera jemnstora korn 

 bildade. 



Efter hela sin längd utgöres hufvudstommen, 

 till denna likasom alla de öfriga åsarne i West- 

 manland, af en mäktig rullstens-massa, som en- 

 dast på kortare eller längre sträckor här eller der 

 är något blottad, men i allmänhet ligger öfver- 

 täckt af sandbäddar och krossstensallägringar. 

 Rullstens-massan omvexlar likväl på de flesta 

 ställen med ett gröfre eller finare rulladt grus, 

 ehuru dock den fortlöpande rullstens-bädden 

 snart återfinnes. Ett ställe på denna ås, der 

 rullstens-massan ligger helt och hållet i dagen, 

 är det s. k. Stengärdet , \ mil S. från Kungsör. 

 Det är särdeles bekant i trakten och beskådas i 

 allmänhet af vägfarande mellan Kungsör och 

 Hjelmaresund, såsom en vidlberyktad märkvär- 

 dighet *). 



*) Folktron angifver att den onde härstädes plöjt jorden 

 på en Söndag och sått s*åd , men att säden i plogfårorne blif- 

 vit förvandlad i stenar. Derföre skall icke heller någon 



