354 



derna, ocli orsakar att man vid första ögonkastet 

 anser dem bildade af oredigt hopade massor af 

 sand och rullsten. 



Härofvan följa nu flera olika lager af lei-or, 

 som likväl endast här eller der nå uppåt sidorne 

 af åsen eller framkila sig mellan dess yngre sand- 

 lager. Dessa leror hafva i de flesta andra orter 

 en underbädd ning af fin lerartad sand, — s. k. 

 mo-sand eller mo-lera, — allt efter dess mer eller 

 mindre sandiga beskaffenhet; mången gång finnes 

 blott denna underbäddni ng, andra gånger fram- 

 träder endast leran i dagen o. s. v. Det äldsta 

 af dessa lerlager är äldre än sand- och gruslagren, 

 eller nära samtidigt med rullstenslagrets grus- 

 bäddar och går derföre endast undantagsvis i 

 dagen; härstädes är det icke väl åtkomligt och 

 derföre föga undersökt, men uppträder till be- 

 tydlig mägtighet på längre afstånd i omgifvande 

 höjder. Denna lera utmärker sig genom fin och 

 tydlig skicktning, som orsakar att den i brottet 

 synes randig, och har merendels en i fuktigt till- 

 stånd rödgrå eller rödbrun färg. 



Vidare följa öfver denna lera tvenne, mör- 

 kare eller ljusare, gråa leror med underbäddnin- 

 gar eller mellanlagringar af hvita eller hvitgråa 

 sandiga ailägringar, analoga med nyssnämnde 

 mo-sand och mo-lera; på många ställen ersätta 

 dessa mosandlager helt och hållet lerornas plats, 

 och åter på andra ligga lerorne alldeles utan 

 denna underbädd ning. Dessa leror variera be- 

 tydligt i mägtighet, som dock sällan synes stiga 

 öfver några fä fot, der icke sednare tiders (allu- 

 vial) leror fortsatt och öfverlagrat sig dem. Dessa 

 leror kunna ej sägas egentligen tillhöra åsarnes 

 lagerföl jd, utan tillhöra omgifvande slätter, men 



