370 



rundade, utan att dock tillrund ningen full- 

 komligt sträckt sig till de konkava y törne. De 

 större visa härutinnan nära samma förhållande 

 som de smärre. Med denna karakter har jag åter- 

 funnit dessa rullstenar i Upland, Södermanland, 

 Östergöthland, Småland och på Östersjökusten vid 

 Greifswald i hafsdynerne, alltid bibehållande sam- 

 ma egendomliga prägel. 



Under benämning gråvackeskiffer eller qvarzit- 

 skiffer har jag sammanfört en mängd rullstenar 

 af hvitgrå eller gråaktig färg och finskiffrig tex- 

 tur; än liknande glimmerskifFer, än en finskiffrig 

 gneiss, än tydligt sandstensartade, än en riktig 

 qvarzskiffer, o. s. v. Efter de jemförelser med 

 dessa bergarter, dels i block, och dels i fast 

 klyft i Idre socken i Dalarne, som jag hade tillfälle 

 göra för några år sedan, tillhöra de otvifvelak- 

 tigt samma berglager, men hvilkas många olika 

 vexlingar och varieteter jag på stället ej fick till- 

 fälle studera, och förbigår derföre deras om- 

 nämnande. En egendomlighet, som utmärker dessa 

 rullstenar, och hvilken jag använde att lättast 

 skilja dem från ytterst finskiffriga gneissarter, 

 var alt de fleste af dem innehålla insprängde 

 små (1 till 2 kub. m.m.) reguliära kuber af svaf- 

 velkis. Dessas närvaro synes redan på rullstenar- 

 nes yta; här och der varsnar man små fyrkantiga 

 hål efter de bortfallne kiskrystallerne. Dessa rull- 

 stenar äro alla utmärkt väl rundade och på ytan 

 nästan polerade. 



Till dessa gråvackebergarter torde äfven 

 höra en hreccia, af hvilken blott en enda rullsten 

 anträffats, hvars hufvudmassa bestod af med före- 

 gående något när öfverensstämmande qvarzhaltig 

 massa, hvari 1 till ^ tums stora bergartstycken af 

 gneiss, granit och qvarz, samt 2 — 3 olikfärgade 



