377 



bilthiiiigsperiodi gula sanden trälFas undtMSliui- 

 dom i mäktiga bäddar, eJler saknas helt och 

 hållet, efter omständigheter som jag ännu icke kun- 

 nat utreda. Den är atlao[iad mellan rullstenslaeret 

 eller dess grusiga skikter och de sednare be- 

 skrifne lerorne. Den tillhör likaså väl sandåsarne, 

 som de omgifvandc höjderne, men utbreder sig 

 till långsluttande bankar eller större slätter utan 

 att, såsom rullstenen, bilda tvära åsar med branta 

 sidor o. s. v. 



Lagret består af en något när jemnkornig 

 sandmassa af litet gröfre och finare korn och tiit- 

 tror af qvarz och fältspat, samt en större eller 

 mindre mängd glimmer, (mest hvit), hvaruti en 

 mängd andra mineralst\'cken äfven förekomma, 

 hvilka ej undersöktes. Magneten utdrager äfven 

 härur betydliga qvantiteter jernmalm , af hvilkens 

 förvitlring, eller af förvittrad svafvelkis och andra 

 mineralier, denna saiidmassas gula eller rostgula 

 färg torde häileda sig. Öfverallt der jag under- 

 sökt denna sand, t. ex. i Småland, N. Skåne, m. 

 fl. st., har den lemnat betydlig mängd af jernmalm*). 



Den synes vid atlagrandet varit ursköljd från 

 finare partiklar, ehuru genom förvittring en mängd 

 deraf sednare uppstått och derföre erhålles såsom 

 slamm, när den sköljes i vatten. Detta slamm 

 innehåller dock ringa lerjord (och lera), mest 

 qvarzflittror och jernoxidh vdrat. 



Lagret visar en jemn och fin skiktning 

 och innesluter en mängd glimmerfjell , ofta af 

 betydligt stora blad, som ligga platt emellan 

 dessa skikter, men hvilka endast under vissa 



*) Det torde äfven böra nämnas att denna sandart i många 

 afseenden öfverensstämmer med liknande lager i N. Tysk- 

 land , och att jag uti dylik sand vid Greifswald och i 

 Ost-Pommern äfven funnit betydligt magnet, jernmalm,. 



