386 



åsen N. ifrån släden, livilka tillsammans bilda 

 Köpings-ådalens giänshöjder åt Öster. Likaledes 

 uppträda på vestra sidan dylika höga kross- 

 stens-slräckningar, oftast aQagrade intill uppskju- 

 tande bergkammar eller utmed bergkullarne. 



Huruvida alla dessa kross-stensbankar och 

 kullar, som äro så allmänna öfver hela mel- 

 lersta Sveriges yta, verkligen tillhöra denna 

 tidsperiod, måste jag likväl lemna oafgjordt. 

 Utom all fråga tillhöra kanske största mängden 

 af dessa bankar en period sednare än rullstens- 

 tiden, men det fattas mig ännu tillräckliga till- 

 fällen till undersökning, för att med bestämdhet 

 kunna afgöra denna fråga. Emellertid äro de 

 här beskrifne små kross-stensbäddar ne, om än en- 

 dast tillfälligtvis här inlagrade, dock af så nn^c- 

 ket större betydelse, som tidpunkten för sådana 

 massors transport, äfvensom ilyttblockens, derige- 

 nom kunnat någorlunda bestämmas. 



Största mängden tlytlblock ligga utspridda 

 alldeles lösa öfver åsens yta, men dessa hvila 

 merendels på en underbäddning af den gula san- 

 den. Blott något enda hvilar undantagsvis på 

 lerlagren , och detta torde genom tillfällig flytt- 

 ning hafva ditkommit. De block, som lerlagren 

 hafva uppnått, omgifvas af lerorna i orubbade 

 skikter, utvisande att lerorna afsatt sig utom- 

 kring blocken, sedan dessa ditlagrades; många nå 

 endast med deras öfversla del lerlagret. Blocket 



finnas de underbäddade af rullstenspartier; flera ATossade 

 rullstenar af porfyr och andra rullstenslagrets egen- 

 domliga arter trättas deri inblandade. Stora flyttblock 

 ligga äfven ofvanpå dessa kross-stensfält. Alldeles lik- 

 nande kross-stensfält ligga allmänt på de höga bergsträc- 

 korne på S. sidan om Mälaren från Strängnäs förbi Eskil- 

 stuna till Kungsör, till hvilkas beskrifning och betydelse 

 jag vid ett annat tillfälle torde få återkomma. 



