391 



rödbruna leran ej vid borrningen kunnat sär- 

 skildt angifvas. 



Alla tillfälliga inblandningar från organiska 

 naturen, ss. snäckskal, växtlemningar &c., saknas; 

 leran är endast genomdragen af fina porer, lika- 

 som af rottrådar, hvilkas härstammande från när- 

 varande eller någon äldre vegetation jag dock 

 ännu icke kunnat utforska. 



2. Undre (mörkgrå) lera. 



(e på Prof. I och III). 



Denna lera bildar, såsom det tyckes, ett 

 sammanhängande skikt med föregående och öf- 

 vergår nästan omärkligt uti densamma. Den 

 utgör, då den rödbruna leran felar, det un- 

 dersta lagret och ligger då ofta direkte på rull- 

 stens-, kross-stens- eller gula sand-lagret, skarpt 

 begränsad från dessa. Såsom förut nämndes 

 öfvergår den på några få ställen uti ett kross- 

 stens-konglomerat med lerbollar, liksom föregående 

 lera, men då endast till undre hälften eller fjer- 

 dedelen af dess mägtighet. Äfven synes detta 

 lager någon gång fattas, såsom uti profilen II, 

 hvilket äfven på andra ställen af åsen varit fallet, 

 men lagret har likväl återfunnits på djupare ställen, 

 så att det här endast icke nått så högt på åsens 

 sida. 



I fuktigt tillstånd är denna lera fin och len 

 för känseln, ganska bildbar, mörkgrå till nära 

 svartgrå, utan dragning åt rödbrunt. Torr är 

 den hård och tät, med slät brottyta, föga eller 

 icke gnistrig, anhäftar ej hårdt vid tungan; ger 

 likasom den rödbruna njol nageln blankt streck 

 och sönderfaller i luffen i smärre tärninglika stycken, 



