394 



mindre, men tilltager ju längre man aUiigsnar 

 sig från utgåendet. Alla spär till skiktning äro 

 utplånade, såsom alltid der denna lera träffas, 

 ehuru den otvifvelaktigt, likaväl som de föregående, 

 är skiktvis afsatt. 



Snäckskal och andra äldre inblandningar från 

 tlen organiska naturen saknas, men växtrötter och 

 roslrör genomdraga densamma likasom de före- 

 gående lerorna. Inga kouglomerat-artade kross- 

 stens- eller lerboll-biidningar hafva träffats i den- 

 na lera. 



Detta samma lager betäcker slättlandet vidt 

 omliring åsen och utgår i alla omgifvande höjderj 

 det täckes likväl sjelf å de lägre delarne af ännu 

 yngre bildningar, sasoni en sandart och lero7% till 

 tiden närmande sig våra dagars aflagringar, samt 

 torfarter, till hvilka bildningars beskrifning jag 

 torde någon annan gång återkomma. 



Utgåendet i dagen utmed åsens sidor ligger 

 antingen blottadt eller täckes af litet sand eller, 

 såsom det på de här bifogade protilerna I och II 

 är fallet, öfvertäckes af en i sidosluttningarne ut- 

 kilande rullstensbädd, d. ä. näsibeskrifne lager. 



Dessa sednare tvenne leror tillhöra, såsom re- 

 dan förut yttrats, egentligen icke de lager vexlingar 

 som bilda sandåsarne, h vårföre deras noggrannare 

 beskrifning, lagringsförhållanden och utsträckning 

 närmare tillhöra de omgifvande slättlandsbildnin- 

 garnes historia. Många af de företeelser de er- 

 bjuda måste jag derföre förbigå. Då de likväl 

 på detta ställe framträda i en med sandåsarnes 

 bildningshistoria fortlöpande tidsföljd och lemna 

 icke ovigliga bidrag till denuas belysande, har jag 

 icke velat förbigå desammas anförande. 



En annan omständighet med dessa lager, som 

 torde böra anmärkas, är dessa lerors, särdeles öfre 



