402 



gruset och de äldre skiklerna af gula sanden , bland 

 h vilka de träffas aflagrade. Denna äldsta lerans 

 hvarf vighet, (tydliga skiktning) och dess förande 

 af hafsmusslor *), såsom på andra ställen är fallet, 

 utvisa dess uppkomst i ett salt vatten. Den här 

 i åsen träffade rödbruna lerans höga läge uti den 

 gula sanden, och i bottnen af nästföljande leran, 

 tillkännager att den endast är yngsta länken af 

 den hvarfviga leran, om den skall tillhöra denna 

 period. 



5. Efter de lagringsförhållanden, som de 

 båda yngi^e lerorna erbjuda, samt af bristen på 

 skiktning och hafsmusslor, har jag ansett troligast 

 att de blifvit afsatta uti ett stillastående eller 

 blott långsamt framskridande vatten, och äro analogt 

 bildade med våra dagars tlodleror, som sakna 

 allt spår till skiktning. Märklig är likväl uti 

 dessa den totala bristen af organiska qvarlefvor, 

 hvilka ehuru ifrigt eftersökta ingenstädes kunnat 

 spåras. 



Att dessa leror afsatte sig under ett högt 

 vatten erfares deraf, att de träffas ganska högt 

 öfver slätterna och i bergstrakterna, ehuru jag 

 ännu icke kan bestämma till h vilken högsta höjd 

 öfver närvarande tids vatten-nivå. 



6. Sandåsen tyckes härefter blifvit torr 5 

 den slutliga aflagringen af mullblandad rullsten 

 och sand sj^nes hafva uppkommit af vegetations- 

 betäckning på åsens yta, eller af äldsta tiders be- 

 byggare, som afjemnat och omblandat åsens högre 



*) Det vore af stort intresse, att å de lokaler, der man 

 lyckats träffa snack- och mussellager, få dessas lagrings- 

 förhållanden i anseende till sand- och lerlagren angifne. 

 Så t. ex. uppgifver Hisixger (anteckningar under resor), 

 att Leyell träffat hafsmusslor i en lera nära Eskilstuna, 

 och sådana träffas troligen på många ställen. 



