450 



gälla för hvai je coiilinuerlig funktion [fx) eller som 



kan utvecklas under tormen n^jS +nj/3 +^2^ + — 

 så kan, så snart ya? är gifven, lätt beräknas dess 



\ärden (af formen fx-ne) och dessas differenser, 

 hvaraf enligt nyss angifna formel erhålles IsFx, 



om Fx=f.fxdx + C, hvadan en tabell fördetta in- 

 tegral lätt uträknas. Bitalen i formeln A) eller 

 Le Gendres äro väl något mindre än i den näst- 

 föregående eller min, men då dessa höra till 



1 

 halfva differenserna gälla de i sjelfva verket — , 



— 1 1 

 288Ö' 96768 ^^^' ' ^^^^ ^^^i^ hvaraf räkningen efter 



vår formel verkställes med mindre tal och med 

 större convergens, än efter Le Gendres berömda 

 formel. Användes dessutom vår formel två gån- 

 ger, får man alla värden af formen Fx + ne, då 

 den andra endast ger h vartannat. Sätter man 



nemligen fx — ne = <pn, så blir (om £ = 2e) 



A) åFx = F^^e -Fx = s {(p,_,^+ 1 . A> - ^ . A'(p,+ 



967680 ^^ ^ 



e 



B) /^Fx=s((p, ,,+ — AVo ^.A*ö, + — .A«ö,- 



j \^^-l) ' g ro jgQ ^1 1512 ^^ 



S e e e 



'' A«^3 +....). 



2*. 3*. 52.7 



Har man således fx gifven, sä beräknar man 

 ^_i, Poj 9iJ ^2 etc, då enligt formeln A) blir den 

 beqvämaste uppställningen : 



