501 



stor mängd andra kommunal-uppdrag och bevis af med- 

 borgerligt förtroende, hvilka äro alltför talrika att här 

 anföras. 



Ar 1808 ingick Leyonmarck i ett lyckligt äktenskap 

 med Fröken Margaretha Elisabeth Riben, dotter af Ar- 

 chitekten Ewald Riben. Med denna maka hade Leyon- 

 marck 5 söner och 2 döttrar, af hvilka 2 söner och en 

 dotter öfverlefvat sin fader. Hans maka hade redan före 

 honom med döden afgått. 



Efter denna allmänna öfversigt af Leyonmarcks lef- 

 nad, må endast följande anföras: 



Anda till 30 års ålder var Leyonmarck icke alle- 

 nast besvärad af en ofta återkommande periodisk döfhet, 

 utan led i allmänhet af en högst vacklande helsa, intill 

 dess han, genom en skicklig utländsk läkares låd och 

 föreskrifter, år 1805 lyckades återvinna en någorlunda 

 god helsa. Från detta ögonblick egnade han sig med ett 

 outtröttligt nit åt de flera befattningar som åt honom 

 uppdrogos, och för hvilka förtroenden han förnämligast 

 hade att tacka sin ovanliga arbetsförmåga och lika ut- 

 märkta ordningssinne. Detta, i förening med en redbar 

 och menniskovänlig karakter, samt ett älskvärdt umgän- 

 gessätt förskaffade honom talrika vänner och allmän till- 

 gifvenhet. Han var en af de lyckliga menniskor som, 

 om han ägde motståndare, dock aldrig ägde fiender. 

 Bland bevisen på hans skicklighet och snart sagdt obe- 

 gränsade arbetsförmåga, intages måhända främsta rummet 

 af Svenska Tabellverket, hvars fader han med rätta 

 kunde kallas. Hans lefnadsvanor voro enkla , han sökte 

 inga förströelser, ty arbetet var hans nöje, och endast så, 

 samt genom hans vana att redan kl. 5 hvarje morgon, 

 vara i fullt arbete, kan man förklara möjligheten för ho- 

 nom att medhinna de många och vidlyftiga göromål som 

 åt honom anförtroddes, och hvilka han alltid utförde 

 lyckligt och på en i betraktande af arbetenas omfattning, 

 kort tid. 



