502 



På de sista åren blef helsan mera vacklande och 

 minnet svagare. Han led stundom af svindel eller yrsel, 

 men var emellanåt så frisk, att hans talrika vänner hop- 

 pades ännu länge få behålla honom. Detta hade ock 

 kanske blifvit händelsen, om ej en olycklig tillfällighet, 

 den 7 November 1853, hade slutat hans nyttiga bana. 

 Han lemnade en afton sitt hem för att besöka några 

 vänner, till hvilka han dock aldrig framkom. Sannolikt 

 hade han, under sin vandring öfverfallen af yrsel, tagit 

 fel om vägen, fallit i vattnet och der omkommit. 



Kongl. Vetenskaps-Akademien förlorade i honom en 

 utmärkt ledamot, som i öfver 47 år varit Akademiens 

 Kamererare. 



MK5Kj>^Si-g.-lt>« 



