menade att väl en del af kalisal let kunde fås 

 ansk jutet uli färglösa, sexsidigt tillspetsade kri- 

 staller, men alt dock större delen utgjordes af 

 plalt-trj'ckta blad; Irodde dock, emot hvad som 

 förut redan var visadt, att syran derutur erhölls 

 ren ioenom tillsats och utfällning med salpeter- 

 syra. Likaledes bearbetade Ruprecht ") detta ämne 

 1790, hvarvid dock icke något njtt tillkom, som 

 kunde sägas utvidga vår kännedom om molybden. 

 Under denna tid och alllifrån 1788 till 1792 

 offentliggjorde Hjelm ') sina försök med molybden, 

 h vilka förnämligast gingo ut på att såväl redu- 

 cera dess syra och få en fluten metallregulus, 

 som att legera denne med andra metaller, men 

 derjemte äfven redogjorde för syrans förhållande 

 till nåora metalloxider. Hjelms reductionsförsök 

 ådagalade för kemisterna molybdens metalliska 

 natur, och man kan om dem säga, att de ut- 

 gjorde på denna kropp den sista experiraentations- 

 länken af den pldogistiska kemins sätt att öfver- 

 tyga sig om en ny metalls sjelfständighet eller 

 ej. Lättheten hvarmed kroppens syreförening re- 

 ducerades och sammanflöt till en kula, den re- 

 ducerade metallens färg, egentliga vigt och spröd- 

 het, legeringarnes samma egenskaper utgjorde här- 

 under de egentliga omständigheter, som uppmärk- 

 sammades. Man ser häraf alt det erfordrades 

 mycket tid att inkomma på den nya väg, hvil- 

 ken förnämligast af Scheele blifvit upparbetad 

 och som bestod uti att föisätta metallen uli ett 

 lösligt tillstånd och alt, genom karaktärerna på 



«) Crells chemische Anna len. 1790. Bd. I. S. 483. Bd. 



II. S. 3. 

 *) KoDgl. Vet. Akad. Handlingar för åren 1788, sid. 



280; 1789, sid. 131, 241; 1790, sid. 50, 81; 1791, 



sid. 65, 213; 1792, sid. 115. 



