den säku Ilade våta vägen, utforska och besläuima 

 dess kemiska förhållanden. 



RicHTER ') riktade 1799 förnämligast sin iipp- 

 märksandiet pä molybdens hlå förening samt vi- 

 sade att den lättast framhi ingas genom inverkan 

 af tenn på molybdensyrans lösning i saltsyra; 

 framställde molybdensyrans föreningar med bly- 

 oxid och silfveroxid, ti llkännagif vande dessa sal- 

 ters stora svårlösliohet i vatten samt det sednare 

 saltets löslighet i salpetersyra. Derjemte angaf 

 han molybdensyrans neutralitetsförhållande till 

 talkjord och salts^^^a, förberedande derigeiiom de 

 undersökningar, hvilka framdeles på qvantitativ 

 väg skulle göras. 



Under nära ett f]erdedels sekel hade nu ke- 

 misterna haft sig bekant tillvaron om en ny me- 

 tall, till hvilken materialet ej var så särdeles säll- 

 synt, och kände dock vid denna tids slut föga 

 mera om den än h vad som dess upptäckare deroni 

 angifvit. Det var derföre med fägnad de emot- 

 togo de nya bidrag till denne metalls närmare 

 kännedom, hvilka Buchholz ') lemnade. Denne 

 kemist uppgifver samma method, utan att han 

 dock sj^ies derom hafva ägt kunskap, som Hjelm 

 för syrans framställande, men meddelar tillika 

 att syran kan fås ren och fri ifrån alkali genom 

 behandling af dess natronsalt med salpetersyra. 

 Sednare'") företog han sig ett utförligare arbete 

 öfver molybden, h var vid han förnämligast sökte 

 att bestämma huru många skiljaktiga syrsättnings- 

 grader molybden ägde. Dessa trodde han vara 6, 



') RiGHTER tJber die neuern Gegenstände der Chemie. I 

 Stiick. S. 61. II Stuck. S. 97; X Stuck. S. 86. 



^) ScHEREKS Journal der Chemie. 1802. Bd. 9. S. 485. 

 '") Gehlen Allgemeines Journal der Chemie. 1805. Bd. 

 IV. S. 598. 



