14 



af detta salt, utur en starkt alkalisk vätska, gör 

 det omöjligt att erhålla ett' fullkomligt rent pre- 

 parat. 



Kalibeslämmandet uli dessa analyser, likasom 

 uti de följande, skedde enligt följande metliod: Se- 

 dan saltet blifvit glödgad t uli en platinadegel, för 

 att bestämma dess halt af kristall vallen, löste vi 

 det uti vatten; men om det, såsom i det följande 

 kommer att anföras för en del salter, efter glöd g- 

 ning var svårlöst uti vatten, så tillsatte vi några 

 droppar ammoniak. Till den klara lösningen sat- 

 tes derefter först elt Öfverskolt af hydrothyonam- 

 moniak samt derefter saltsyra. Härvid föll ögon- 

 blickligen Irefaldt svafvelmolybden, h vilken stun- 

 dom hade en brun och stundom en svart färg, 

 alltefter vätskans concentration. Hade man ifrån 

 början icke tillsatt en tillräcklig qvantitet hydio- 

 thyonammoniak, och har derigenom icke all rao- 

 lybden vid första tillsatsen af saltsyra blifvit ut- 

 fälld, h vilket synes deraf att lösningen i sådant 

 fall är färgad , så kan felet efteråt blott derige- 

 nom afhjelpas, alt man ånyo upplöser allt uti 

 ammoniak och hydrothyonammoniak och förnyar 

 fällningen med saltsyra. Den utfällda svafvel- 

 molybden, som ganska hastigt afsälter sig utur 

 lösningen, samlas på ett filtrum och tvättas med 

 ett saltsyrehaltigt vatten, h vilket förut blifvit 

 impregneradt med vätesvafla. Filtratet afdunstas 

 uti en tarcrad platinadegel, större delen af sal- 

 miaken afrökes vid en lindrig värme; löses ånyo 

 i litet vatten och försättes med en tillräcklig qvan- 

 titet svafvelsyra samt afdunstas och glödgas, med 

 iakttagande af vanliga försigtighetsmålt, h varefter 

 kali väges såsom neutralt svafvelsyradt kali. Uti 

 större delen af de kalibeslämmelser, h vilka vi 

 komma att anföra, företer sig ett ringa öfverskott 



