19 



Del rena saltet torkar man hälst uti luften att 

 börja med, och först sedermera uti värme, ty ut- 

 sätter man det ännu fullkomligt valt för en 100° 

 varm lufttemperatur, så löser sig en del uti det 

 varma vattnet. Fällningen, som i vått tillstånd 

 inlager en betydlig volum, sammankrymper be- 

 tydligt under torkning. — Man erhåller äfvenle- 

 des detta salt alltid då man tillsätter salpeter- 

 syra i öfverskott till en lösning af molybdensyra 

 uti kolsyradt kali samt öfverlemnar alltsammans 

 under en längre tid att stå. Härvid afskilja sig 

 dock, förutom det trefaldt molybdensyrade ka- 

 lit, såväl andra molybdensyrade salter, h vilka 

 man kan upptäcka af deras kristailform, som så- 

 dane salter, hvilka icke äro kristalliniska och hvil- 

 ka vi äfvenledes längre fram skola något omnäm- 

 na. Om vätskan stått en längre tid, sä upptager 

 man alltsammans på ett filtrum och iittvättar med 

 kallt vatten. Dervid lösa sig de andra utkristalli- 

 serade salterna, under en partiell bildning af tre- 

 faldt molybdensyradt kali. Sedermera behandlar 

 man fällningen med kokande vatten, hvarvid det 

 trefaldt molybdensyrade kalit löser sig samt kan 

 affiltreras. Utur filtratet afsätter sig efterhand mer 

 af detta s;dt. 



Då afskiljandet försiggått hastigt synes det 

 trefaldt molybdensyrade kalit såsom en voluminös 

 hvit fällning, men under mikroskopet visar det 

 sig nålformigt med en ganska vackei" sidenglans, 

 isynnerhet då man omrör massan under vatten 

 med en glasomrörare. Denna glans bibehåller 

 saltet äfven efter torkning. Har saltet en gång 

 afsatt sig, så är det nära olösligt i kallt vatten; 

 men i kokande vatten löses det i betydlig mängd, 

 och utur denna lösning afskiljes det efteråt myc- 

 ket långsamt, så alt det dertill erfordras till och 



