ger molybdeiisyran, vid hettans första inverkan, 

 en vackert gul färg. Småningom antager äfven 

 lösningen en gul färg, under det att dels oförän- 

 drad molybdensyra, dels ett gult pulver ligger 

 olöst på botten. Då icke något mera löses, af- 

 filtreras lösningen. Afdunstas denna lösning till 

 torrhet, för att bortjaga all salpetersyra, så fås 

 en gulhvit okristallinisk massa, som ånyo är lös- 

 1ig uti såväl vatten som starkare och svagare al- 

 kohol med gul färg. Uppvärmer man åter den 

 torra massan en längre tid, så antager den ef- 

 terhand en mörkt gul färg, fortfarande dervid 

 alltid att vara löslig uti vatten. Likasom vid 

 första behandlingen litet molybdensyra blef olöst 

 såsom ett gult pulver, bildar sig, för h varje så- 

 dan afdunstning af lösningen, alltid något deraf, 

 hvarvid det är fullkomligt likgiltigt om man af- 

 dunstar uti vattenbad eller uti sandbad. Upp- 

 hettar man något starkare uti en platinadegel 

 den torra massan, så antager den en grön färg, 

 och ökar man hettan än ytterligare, så smälter 

 den, flyter dervid stilla och stelnar under af- 

 svalning till en glasartad mörkblå eller mörk- 

 grön massa. Uppdrifver man temperaturen der- 

 vid så högt alt degeln blifver rödglödande, så 

 förflygligas uågot molybdensyra. Denna färgade 

 massa, som har en olika färg, allt efter som 

 temperaturen blifvit olika högt uppdrifven, är 

 efteråt ganska svårlöslig i kallt vatten. Med ko- 

 kande vatten bildar den en färglös lösning, som, 

 då den afdunstas under luftens tillträde, först är 

 färglös, men sedermera åter antager den gula 

 färgen. Den gula färgen kan ögonblickligen åstad- 

 kommas genom några djoppar salpetersyra. 



K. v. A. Handl. 1848. 4 



