62 - 



3.0388 grm molybdensyra behandlades ined 

 loir vätgas, hvarvid vi dock icke ujDphettade den 

 starkare, än livad som kunde åstadkommas förme- 

 delst en enkel sprillampa. Härvid bortgick i bör- 

 jan mycket vatten, men som snart aftog och efter 1^ 

 timme hade nästan alldeles upphört. Vi läto nu 

 röret kallna, utdrefvo vätgasen med torr almosfe- 

 risk luft och vägde det, hvarvid dess vigt befanns 

 vara 2.6846 samt vigtsförlusten utgjorde 0.3542 grm, 

 svarande emot 11.656 procent. Återstoden i re- 

 ductionskulan var rödbrun. Vi fortsatte derpå 

 reduction ånyo, men under anbringande af en 

 starkare hetta, förmedelst en lampa med dubbelt 

 luftdrag, hvarvid åter betydligt vatten bildades 

 och bortgick, och ehuruväl reduction pä detta 

 sätt fortsattes under 5 timmars tid, visade sig 

 likväl ännu en liten bildning af vatten. Till 

 följe af denna länge uthållande häftiga glödgning, 

 hade glaset blifvit så sprödt och kristalliniskt, 

 att röret vid afsvalningen gick sönder. Innehållet 

 hade nu en dels brun, dels metallisk glänsande 

 grå färg. Beräkna vi den ofvananförda vigtsför- 

 lusten, så visar det sig teraligen instämma med 

 det förhållandet, att molybdensyran, vid reduc- 

 tion med vätgas, under en lägre temperatur af- 

 gifver en atom syre och dervid öfvergår den oxid, 

 som Berzelius kallar molybdenoxid. Möjligt kan 

 äfven vara att 2 at. Mo dervid blifva MoMo. 



Enligt detta antagande skulle 100 delar mo- 

 lybdensj^^ra gifva en procentisk återstod af: 

 Atomv. a Atomv. b funnet 



88.751 88.582 88.344. 



Försöket II. 2.1927 grm molybdensyra utsat- 

 tes för en reduction med vätgas i 9 timmars tid, 

 h varunder ständigt gafs åt reduclionsröret den 

 starkaste hetta, som kunde åstadkommas af en 



