68 " 



ijiverkan al vätesvaOa, föreledde i eiJuctionskulans 

 innehåll, dels en liallsnialL löcibrun massa, som 

 starkt angripit glaset, dels blyglänsande delar. 

 Vid massans behandling med vatten, erhölls en 

 orangegul lösning, under det att svafvelmolybden 

 MoS^ stadnade olöst. Svafvelmolybden upptogs 

 på ett taieradt filtrum, uttvätlades, torkades vid 

 + 100° C. och vägdes. Genom fdtratets afdnnst- 

 ning, h varunder lösningen alltid luktade något 

 svalvelväte, bekomnio vi, genom långsam kristal- 

 lisation, den al Berzelius, under namn af kali- 

 um-sulpho-molybdat, beskrifna utmärkt vackra 

 föreningen. Föiutom dessa kristaller kunde vi 

 dock med mikioskop upptäcka uti moderluten ett 

 annat salt, som kristalliserade uti små hvita 

 I hombf)edrar. 



Enligt detta förfarande hafva vi anställt 

 tvenne försök. 



Försöket I. 2.ii88 grm. neutralt inolybden- 

 syradt kali vägde, efter behandling med vätes vafla, 

 2.9167 grm och derutur erhölls, genom utdragning 

 med vatten, l.OSi svafvelmolybden (MoS^). 



Försöket 11. 1.1305 grm KMo vägde, efter 

 behanflling med HS, 1.582 grm. 



100 delar KMo behandlade med HS^ väga 

 således efter slutadt försök, enligt 

 I. II. 



137.658 136.753 



och uti dessa förefmnas 51.0194 delar MoS^ 



Försök med trefaldt molybdensyradt kali. Då 

 .svafvelväte leddes öfver vattenfritt trefaldt mo- 

 lybden.syradt kali, led saltet deraf nästan icke 

 någon inverkan i köld; men om inverkan under- 

 stöddes af värme, så utveckade sig ymnigt vatten 

 och svafvel. För öfrigt föieledde denna operation 



