76 



Då vi sålunda förniedelst analys af molyb- 

 denbiacichloriden icke kunde komma Lill något 

 säkert resultat för bestämmandet af molybdens 

 atom vigt, anställde vi följande försök för alt 

 framställa en annan cblorid. 



Uti ett 2 fot långt och framtill böjd t glas- 

 rör, inlade vi utglödgade små kolbitar uti den 

 främre delen och den andra delen fyllde vi med 

 en blandning af torr och förut genomglödgad 

 molybdenoxid och kolpulver. Den bakre delen 

 af detta rör satte vi i förening ined en chlorap- 

 parat och läto torr chlorgas sålunda en längre tid 

 stryka genom röret. Derefter upphettades den 

 delen af röret, hvaruti kolbitarne befunno sig och 

 då denna del var uti full rödglödgning, ujjphet- 

 tades sedan den' öfriga delen af röret, som inne- 

 höll blandningen, äfven till samma teraperatui'. 

 Under tiden ledde vi oafbrutet en ström af torr 

 chlorgas genom röret. Härvid absoiberades all 

 chlorgas och åtskilliga chlorföreningar bildade sig, 

 af h vilka vi kunde åtskilja följande: 



Den flygtigaste föreningen utgjordes af en 

 liten portion molybden-biaci-chlorid , h vilken satte 

 sig längst fram uti röret; straxt bakom denne 

 fanns en portion af den, utaf Berzelius, under 

 namn af molybdenchlorid beskrifna föreningen. 

 Denne seduare afsatte sig straxt framom det fiia 

 kolet och hade utseende af mörkt, bruua, metall- 

 glänsande små kristaller, något liknande dem af 

 iod. På sjelfva kolbitarne afsatte sig en svart 

 skorpa, och då vi läto röret kallna, var det in- 

 uti, till sin hela längd, betäckt med en gulaktigt 

 kristallinisk skoipa af en högst svårflygtig chlo- 

 rid. Om dessa föreningar, h vilka vi vela be- 

 teckna med A, B, C och D, vela vi blott 

 nämna all: 



