Ätt åter bergarten ingått uli den naliva 

 molybtlenglansen såsom bloLt en mekanisk förore- 

 ning, följer af dessa niolybdenglansers procentiska 

 sammansättning, hvai uli det visar sig att bergar- 

 ten är mycket skiljaktig uli de olika analyserna. 

 Vi sammanställa bär d^ssa analj/sers procentiska 

 tal, med antagande af att molybdens atom vigt 

 = 575.829 och svaflets =200.000. 



Lindas. 

 L II. III. Bohus. 



Bergart .... 2.876 0.800 1.1215 3.1364 

 Molybden . . 57.368 58.627 58.4700 57.1534 

 Svafvel .... 39.756 40.573 40.4085 39.7102. 

 Dessa analyser skilja sig väl något ifrån dera, 

 som förut blifvit gjorda af Buchholz, Brändes och. 

 Seybert, men då desse kemister icke bestämt den 

 i molybdenglansen inblandade bergarten, samt 

 dessutom utgått ifrån mindre säkra atomvigter, 

 torde raan lätt inse orsaken till afvikelserna. 



Sedan vi emediertid sålunda visat identiteten 

 i kemisk sammansättning empllan den nativa molyb- 

 denglansen och den på artificiell väg beredda svaf* 

 velniolybden, få vi nu återgå till de försök, som 

 blifvit gjorda af oss med röstning af den sednate 

 till molybdensyra och hvaraf det visat sig att 100 

 delar sva f velniolybden (MoS^) gifvit upphof åt 89.7523 

 delar molybdensyra. Detta värde grundar sig pä 

 direkta försök och är ej beroende af andra. Vela 

 vi åter på stod af dessa försök beräkna molybdens 

 atomvigtsta! , så måste vi utgå ifrån det tal, som 

 representerar svaflets atom vigt samt antaga det 

 såsom varande kändt. Genom förvandling af en 

 gifven vigt chlorsiifver till svafvelsilfver, och så- 

 lunda stödjande sig på chlorns och silfrets bestämda 

 atom vigtstal, liar Berzelius bestämt att svaflets 

 atom vi 2 1 är =200.75. Er dm ann och Marchani? 



