88 . 



åvn slutligen ansells öfvergå till en jordytans 

 sänkning, sker den i ett jenit (örliållunde till lati- 

 tuderna eller följer den andra lagar? Hvarest skall 

 den orörliga axel sökas, på båda sidor om bvil- 

 ken Sveriges fasta land sålunda förmodas oscillera? 



Orsaken till uteLlifna fullt säkra svai- å dessa 

 fråj>or torde få sökas uti den ouiständieheten, att 

 man, både vid vattenmärkenas utsättande ocb vid 

 deras observerande, fästat för litet afseende vid 

 vattnets medelböjd på stället. Denna luedelliöjd 

 har neraligen ingenstädes vaiit gifven genom nå- 

 gra ordentliga observationer under någon längre 

 eller kortare tid af året, utan bar troligen ofta 

 rätt godtyckligt blifvit uppgifven af närboende 

 skärgårdsfolk. Sedan K. Vet. Akademien nyligen 

 inoått till Konel. Maiit med en underdånig^ hem- 

 ställan om nödvändigheten af sådane observationers 

 anställande på ett större antal punkter kring Sve- 

 riges kuster ocb till Chefen för I^otsverket aflåtit 

 skrifvelse i enahanda ändamål, torde man i fram- 

 tiden kunna hoppas en nöjaklig lösning af dessa 

 frågor. 



Bland lokalei', för bvilka det vore af vigt alt 

 få fiågan, om och huru mycket landet der höjer 

 sig på en gifven tid, besvarad, är onekligen Stock- 

 holm. Vid Slussverket derstädes finnas att tillgå 

 lortsatla observationer öfver vattenliöjdens för- 

 ändringar i Saltsjön och Mälaren alltsedan år 1774. 

 Hänvisande till en i Vet. Akad. Förliandlingar 

 1847, sid. 274 — 291 intagen uppsats i ämnet, 

 ulbedjer jag mig im blott få i minnet återkalla, 

 att observationerna utvisa för åren 1819 — 1846 

 en medelhöjd af 8 fot 7l tum på den i saltsjön 

 nu befintlige skalan. Med ledning af denna me- 

 delhöjd lät jag den 15 October 1847 vid fullkom- 

 ligt lugnt väder på Kastellliolmen uthugga ett 



