109 



Hittills har, så vidt jag känner, convergejisen af 



continiK 



fall att 



continiierliga brak endast varit bevisad för det 



im — — - >o, (/5) 



och för divergensen har ingen bestämning Mifvit 

 gifven. 



Tillämpas föregående theorem på bråken 

 1 1 



2 3^; _ 2 ^ '°" ''• ^ 



2 V 2, ^^J£S_''4 



2 5'" 2 2^ ^og ''-5 



2, etc. 2, ect. 



finnas utan svårighet, att båda äro convergerande 

 då r^2, men divergerande då r > 2. 



§ 9. Om i ett continuerligt bråk 

 ^ 



a,,.J 



b. 



*4 



a3> — 



04, etc. 



icke alla täljare och nämnare ifrån och med a , 

 b blifva positiva, utan detta förhållande först 

 äger rum ifrån och med a , b (der m är ett 



° mm 



linit tal), så inses tydligen att äfven ett, sådant 

 bråks convergens eller divergens kan enligt föregå- 

 ende theorem afgöras. Ty ett sådant bråk kan 

 sättas under denna form 



