167 



Eaiedan cle crliåilna uu^dia i 1, 2 ocli 3 al- 

 vensoiii i 4-, 5 och 6 S!ii.-;eiiiellaii äro lika, sä (bl- 

 jcr, aLL eqvalioiierne (3) ocli (4-) gälla, äfveii om 

 liufvudstiöujniaiiie förorsaka elL utslag af 6 skal- 

 ilelaf, ungefär dubbelt sa mycket, som vid de 

 följande observationernc föiekomnur. Alt inedia 

 vid de tre första forsöken äro något sIöitc än i 

 de tre sista, konnner deraf, alt vid dessa mot- 

 ståndet var nå^ol slöi re än vid de förra. Var 

 utslaget 90 skaldelai-, så åstadkom f()rbindnin^en 

 emellan c ocli h en skillnad af en och för 280 

 skaldelar en skillnad af uni^elär tre procent. 



Om de två hufvudstiömmarne icke nppbälva 

 hvarandra, så skulle nålens directionskraft icke 

 mer blifva densamma, om stapeln vore i lednin- 

 gen innesluten. Är kedjan öppen, så oscillerar 

 nålen endast under inflylande af jordmagnelisnien 

 och den, af en magnetnålen omgifvande metall- 

 hylsa, förorsakade dämningen. Är kedjan deremot 

 sluten, så är diiectionskraften resultaten af jord- 

 magnetismens och hufvudströmmens diieclionskrafl. 

 Då de for induclionsströmn)arne erhållna utslagen 

 äro ssnå (de största Lippgå icke till mer än en 

 tredjedels grad), så är det lätt att finna, alt di- 

 reclionskraften till sin storlek bli f ver oförändrad, 

 under det att dess riktning blifver en annan. 

 Man kan nemligen för siniis för ulslagsvinkeln 

 skrifva den motsvarande båijen- Hvad dämningen 

 beträffar, så har Gauss ^) bevisat, att den kan 

 antagas vara proportionell med nålens hastighet. 

 Dessutom bekräftas detta, såsom nedanför skall 



Resnltate aus dfn Beobaclitiingen drs magnet. Vticins 

 im Jal.ie 1837. 



