h;9 

 o. 



Deraf att de två hurviidstiÖmmarne icke 

 fullkomligt uppbäfva hvarandra, följer ändlligen, 

 att deii momeiilana inverkan på nålen från in- 

 ductionsströmmen icke äger rum i det jemn vigts- 

 läge, som tillkommer henne, under det alt hon 

 gör det genom tiensamrae förorsakade uLslaget, 

 eller hvad som är detsamma, i h vilket hon skulle 

 stanna, om hon Ögonblickligt efter utslaget kunde 

 komma i hvila, utan i en punkt p, som ligger 

 en eller flera (a?) skaldelar aflägsntid fiån samma 

 jemnvigtsläge. Nu är åter tydligt, alt den hastig- 

 het, som nålen genom inductionsströmmen erhål- 

 ler i punkten p och till följe hvaraf hon gör ett 

 utslag u, måste vara lika stor med den hastighet, 

 som nålen skulle hafva haft i samma punkt, om 

 hon hade kommit från en punkt u^ på andra si- 

 dan om jemnvigtsläget i afscende på u, tillräckligt 

 aflägsnad, på det hon skulle kunna utan inverkan 

 af någon främmande kraft göra samma utslag. 

 För att finna den hastighet, som blifver nålen 

 meddelad genom inductionsströmmen, är det så- 

 ledes tillräckligt, att känna dess hastighet i en 

 punkt hvilken som helst i granskapet af jemnvigts- 

 läget. Den hastighet, som nålen måsle hafva i 

 punkten p för att kuima göra utslaget u, är el t 

 mått på inductionsströmmen. De förutsättningar 

 man härvid gjort, att nålens läge i afseende på 

 omvindningarne är delsamma i en punkt hvilken 

 som helst i granskapet af jemnvigtsläget och att 

 inductionsströmmens momentana inverkan kan an- 

 ses träffa nålen i en punkt, äro vid den använda 

 apparaten fullt tillåtna. Om x, m och n hafva 

 samma betydelse, som i föregående nummer, så 

 har man löv så väl om kedjan är Öppen som 

 sluten 



