170 



ä^Jt ,-, dx 



-— = — mx — ^11 — 



dt^ dt 



Kallar inan liastigheten // , integrerar och bestäm- 

 mer konstanterne så, alt hastigheten är noll och 

 utslaget u^, då tiden ar noll, så erhålles 



(10) . . . li= ^i^ Sin «Vm— nV"'; 



(11) . £C = M , (Cos 1^111—11'+—^— Sin / \/m~n')e '" 



\ m — n^ 



Betyder T tiden för en hel oscillation, sa är 

 dessutom 



(•2) : - • ^=:;p= ' 



Eliminerar nian ut sinus och cosimis emellan 

 (11) och (10), sä blifver 



(13) /i= - nx±Sj u;~-{~!^y'%^.Vm.e-'"- 



1 eqvationen (13) är värdet på rotmärket 

 alltid större än nx och således måste man, eme- 

 dan hastigheten enligt eqv. (10) är att betrakta 

 såsom negativ, sätta minus framför rotmärket, 

 eller om man anser densamma positiv, måste plus 

 sältas framför båda fermerna. Nu kan man icke 

 observera det imaginerade utslaget u^, utan blott 

 det slutliga u. Emellan dessa begge qvantileler 

 äger dock enligt eqv. (11) det förhållandet rum, att 



(14) M,=we"' 



För att bestämma u^ ur u är det således nö- 

 digt att känna dämningen och denna låter sig 

 med noggraidiet bestämmas på följande sätt. Di^n 

 förut beskrifna ma^netinductorn blef i ledningen 

 innesluten och magnetnålen genom densamma af- 

 länkad. Derpå lät man nålen fritt passera sitt 



