191 



aftagandet i strömsLyrkan varierar på olika sätt 

 ifrån den ena rheometern till den andra. 



Den tredje columnen är erhållen ur den för- 

 sta genom multiplication med 0,21665. Då skill- 

 naden emellan de beräknade och observerade ta- 

 len icke är större än de oundvikliga observations- 

 felen, så följer häraf: 



Ått de vid öppnandet och slutandet af en gal- 

 vanisk kedja genom strömmens inverkan på sig sjelf 

 uppkommande inductionsströmmarne ära proportionella 

 med den inducerande strömstyrkan. 



13. 



Ehuruväl man med säkerhet kunde förutse, 

 att de inductionsströmmar, som uppkomma genom 

 en variation i den inducerande strömmens inten- 

 sitet, skulle följa samma lagar, som de, h vilka 

 uppstå vid kedjans öppnande och slutande, så 

 anställdes dock deröfver några försök, af h vilka 

 jag anser tillräckligt att blott meddela följande: 



För att efter behag kunna åstadkomma en 

 variation i den inducerade strömmen, infälldes 

 nåsra små m.etallskifvor i peripherien på en rund 

 Irädskifva, så att de med densamma lågo i sam- 

 ma plan och voro från hvarandra isolerade. 1 

 medelpunkten var en vridbar axel af melall in- 

 satt och i denne en metallvisare fastlödd, som 

 med sin yllersta äude på samma gång berörde 

 två närliggande metallskifvor. Metallskifvorna voro 

 i yttre kanten försedda med hål, h varigenom de 

 förmedelst en lednin£[stiåd kunde metl hvarandra 

 förbindas. Axeln förenades med den ena af sta- 

 pelns poler och en af de små melallskifvoina 

 med den andra. Denna melallskifva kunde nu 

 på olika sätt genom en ledningstråd af större 

 eller mindre motstånd förbindas med en eller 



