207 



Slutligen bröl Afzelius Lystnaden med ett 

 annat uppslag, och sade, atl han hade en process 

 oafgjord hos Canzleren , och att den förr skulle 

 slitas, om Berzelius jemte de andra kandidan- 

 derna Ahlstedt och Israel Ekström, ville klaga 

 hos Canzleren. Hela universitetet var vid denna 

 tid hvad man kallar desgracieradt, alltsedan för- 

 söket att spela Marseillesen på högtiden för den 

 nyfödde d. v. Kronprinsen, 1799. 



Gustaf Adolf hade derefter anförtrodt Canz- 

 lers-embetet åt Riks-Marschal ken Grefve Fersen, 

 som personligen inställde sig i Upsala, samman- 

 kallade såväl Professorer och öfrige lärare, som 

 studenterna på Auditorium, och meddelade en nå- 

 dig skrapa från Konungen. Men som den ädle 

 Fersen icke vek ifrån sin stränga rättskaffenhet i 

 mål som af honom berodde, lärer vid detta till- 

 fälle af honom blifvit afgjordt, att Chemioe Profes- 

 sorn skulle taga säte och stämma i Medicinska 

 Faculteten vid examina, hvilken oafgjorda fråga 

 varit föremål för den s. k. processen, som Afze- 

 lius, sannolikt mot de andra professorernas till- " 

 styrkan, vunnit; och med detsamma en förklaring 

 öfver hans stridiga förhållande mot dem som ville 

 tilltvmga sig förhör, Berzelii under tiden verk- 

 ställda enskilta laborationer, emottog han väl, 

 såsom öfver Bildningen af Salpeter-tether, egen- 

 skaperna af Qväfoxidulen m. fl. den tiden ännu 

 ej rätt undersökta ämnen. Men Afzelius gjorde 

 icke något annat bruk af dessa afhandlingar, än 

 att inskicka dem först till Collegium Medicura, 

 soin visserligen icke var forum, och derföre åter- 

 sände dem med ett artigt bref: och sedan till 

 Vetenskaps-Akademien, hvars d. v. Sekreterare, 

 Sjösteen, efter 3 års tid gaf dem tillbaka, med 

 förständigande, att Akademien ännu ej (1801) 



