214 



I jemnbredd med Berzelh ofFenlliga embels- 

 befaLLning, arbetade han lika rastlöst i enskilt 

 väg, och med början af den kedja analyser, hvar- 

 med han sedan omslutit både den oorganiska och 

 lefvande naturen. Af Geologen Hisinger utfördes 

 han föl st på Mineralogiens fält, och dess första 

 skörd derpå, redan 1803, var upptäckten af en 

 ny metall, Cereum, i Bastnäs Tungsten, då af- 

 handlingen derom upptogs i Gehlens Journal. I 

 början bestriddes oxidens metalliska natur både 

 från Upsala och Tyskland, i det man trodde den 

 vara beryll- eller ytterjord. Äfven Klaproth de- 

 lade denna tvekan; och sedan Franska kemister 

 styrkt Berzelh uppfinning, visade den förre för 

 alltid en viss köld mot Berzelius. Slutligen häf- 

 tade sig de Tyska kemisterna vid benämningen 

 Cereum, efter Gudinnan Ceres, och ville att den 

 i sina oxider korngula metallen efter henne bort 

 declineras och heta Cererium. Men uppfinnarens 

 namnbestämning blef bibehållen. 



För att gifva en värderik ofFentlighet af den 

 mängd på hvarandra följande undersökningar, äf- 

 ven åt den Svenska kemiska litteraturen, utgaf 

 Hisinger första bandet ensam af den periodiska 

 skriften : Åfhandlingar i Fysik, Cliemi och Minera- 

 logi, sedan andra och tredje tillsaramans med 

 Berzelius, det femte af Berzelius ensam, men slut- 

 ligen det fjerde och sjetta bandet gemensamt med 

 Afzelius, Alairoth, Arfvedson, Berzelius, Eggertz, 

 AF Forselles, Gahn, Hisinger, Lagerhjelm, af 



PONTIN, ROTHOFF, SeFSTRÖM , StRÖM , SwEDENSTJERNA 



och Walmstedt. De flesta afbandlincjarne voro 

 dock af Berzelius; och ehuru talrika, tillfyllest- 

 görande för en vaidig författares anseende, äro 

 de likväl blott en ringa del af hans undersök- 

 ningar eller de som finnas införda i våra få 



