217 



sanilieL liell och hållet ål det fullständiga ulre- 

 d;indet af de lagar, hvilka ligga till grund för 

 kroppars kemiska föreningar med hvarandra i vissa 

 proportioner, oeh sålunda utvecklade han till full- 

 komlighet Läran om bestämda proportioner, hvars 

 lagar vid hvarje ny analys bekräliades. Tillämp- 

 ningen af dessa lagar, så väl på oorganiska som 

 organiska alsters sammansättning, gaf honom till- 

 fälle att s;öra lättfatllifj den enkla och sköna ord- 

 ning, som äfven i detta fall uppenbarar sig i 

 naturen. 



Berzelius skrifver härom: ''då sinnet är upp- 

 "taget af en viss ide, som kraftigt ligger för ef- 

 "lertanken, så gifves ingen förströelse derifrån. I 

 "sällskaper, på promenader, hvarhelst jag var, 

 "jemförde jag de mig nu så familiera talen i 

 "minnet." 



Vid dessa försök inträffade en olyckshändelse, 

 som var nära att beröfva vetenskapen några och 

 30 år af Berzélh verksamhetsförmåga, genom en 

 kemisk explosion, som ofelbart gjort honom blind, 

 om icke en kemisk hjelp skyndsamt mellankom- 

 mit. Han hade neujligen begagnat sig af knall- 

 guld för att bestämdare utforska aramoniakens 

 natur, sedan upptäckten af dess Öfvergång till 

 metallform var bevist, och ville nu reducera gul- 

 det, som ingick efter 4 dukater, hvilka man vai- 

 i behof att till deras värde åtei finna. Att verk- 

 ställa denna reduktion på en gång, hälde han 

 oförsigtigt lökande chioivälesyra öfver hela qvan- 

 titeten. "Syrans åverkan," skrifver han, "kom 

 "massan att explodera, guldsolutionen slogs mig i 

 "ansigtet, och glasbitarna indrefvos i handen, hvar- 

 "raed kärlet hölls. Då jag öppnade ögonen efler 

 "den grufliga smällen, såg jag icke mer. — Pon- 

 "tin, som sedan flera år bebodde samma rum med 



