229 



som lie re, hvilka väl icke rönte sjukdomens utbrott, 

 erfor dock dess malariska inflytelse; och under 

 tillsynen öfver cholera-likens behöriga jordfästning, 

 en kall morgon, angreps han af gickt, efter hvars 

 brytning han förlorade både lynne och kropps- 

 krafter: ett tillstånd som han jemförde med hy- 

 steriska krämpor. 



Året derpå 1835 förmåddes han, alt genom 

 den hvila från omtanka och bestyr, som resor 

 kunna erbjuda, söka förbättra sitt helsotillstånd. 

 Åtföljd af n. v. Prof. Dahlström, "hvars om- 

 "vårdnad jag både behöfde och erhöll", skrifver 

 Berzei.ius, företogs sålunda en resa öfver Ham- 

 burg och Havre, till Paris. Men fordna veten- 

 skapliga vänner och samqväm muntrade honom 

 icke mer som förr. Likväl togo sj^^mptomerna af 

 hans nervslapphet deras vanliga gång, att mildras 

 mot aftnarna, så att han slutligen uthärdade det 

 i sanning icke obetydliga prof, alt under 7 vec- 

 kors vistande i Paris emottaga 21 bjudningar till 

 dinéer — kl. 7. Sålunda kunde han äfven an- 

 stränga sig att uppvakta konung Ludvig Phh^ip, 

 och tacka för OfTicier-g raden af Heders-Legionens 

 Orden, den Berzelius jemte A. v. Humboldt ny- 

 ligen erhållit. Vid detta tillfälle talade Konungen 

 Norska, för att visa hugkomsten af den tid då 

 han i landsflygt gästade Norden, både Sverige 

 och Norrige. Hertigen af Orleans åter erkände 

 med välvilja, att den grad af kemi han fått på 

 sin del, hade han hemtat ur Berzelii skrifter. 

 Svenska Ministern Grefve Löwenpijet.ms vänskaps- 

 fulla omsorger att muntra och lifva, fullbordade 

 så mycket af Berzelh återslällniug, att en resa 

 till naturforskarnes möte i Bonn kunde vågas. 

 Här eraottogs han af den mångkunnige Professor 

 BiscHOFF, i hvars hus han gästade. 



