232 - 



månader fick' tillbringa liden orörlig i sittande 

 ställning, och såsom tidsfördrif låta sig nöja, att 

 andra föreläste vanligen sådana ämnen, som icke 

 fastade eller tröttade hans uppmärksamhet. 



Redogörelsen för Berzelii förtjenster om ve- 

 tenskaperna i allmänhet och Vetenskaps-Akademien 

 i synnerhet, skulle blifva författandet af deras 

 och hans historia gemensamt, under de sednast 

 förflutna fyra decennierna. De enkla drag, som 

 här icke få uleblifva, fordra återgång till tiden 

 då Akademiens slatlgar skulle öfveises. Berzelius 

 hade allvarligt, och icke utan sliider, visat be- 

 hofvet deraf; men kunde först genomföra erfor- 

 derliga förändringar, sedan han blifvit Akademiens 

 Sekreterare. Han var vid utnämnandet till detta 

 embete, år 1818, frånvarande på en utrikes resa, 

 då vice-Sekrcteriatet förtroddes först åt Aslrono- 

 mias Observatorn Prof. S. Cronstränd, och seder- 

 mera, vid dennes afsägelse, åt Lifm. af Pontin. 

 Akademien beslöt under tiden, att en revision af 

 grund reglorna och deraf följande reorganisation 

 skulle företagas. Beslutet gick i fullbordan efter 

 Berzelu återkomst, 1820, då en kommission af 

 7 Ledamöter nedsattes, nemligen d. v. l^raeses 

 v. Weigel och Sekreteraren, Berzelius, samt öf- 

 rige, Hagströmer, Friherre v. Ehrenheim, af Ti- 

 BELT. , Nils v. Rosenstein, Trafvenfeldt, af Pontin 

 och Frih. Wirsén. Förslaget trycktes, kringsän- 

 des till ledamöter att deröfver afgifva anmärk- 

 ningar, hvilka åter pröfvades af kommittén, hvar- 

 efter det ingick till Kongl. Maj:t, som fastställde 

 Akademiens Grundregler d. 20 Dec. 1820. 



Bland de hufvudsakligaste förändringar, som 

 häruti förekomma, var sjelfva val-sättet af Ledamö- 

 ter, efter grundligare principer, for hvilken åtgärd 



