237 



STRÖM, som ännu nedlägger all möda deruti. Efter 

 Dahlman hade Akademien anställt först n. v. Prof. 

 Nilson och, efter hans befordran till Prof. i Lund, 

 sedan Intendents-ljensterna vunnit bestämda för- 

 delningar, fann Akademien i Prof. Bengt Fries 

 en iika kunskapsrik som outtrötthg värdare och 

 ordnare, som sannolikt i följd af sina mödor, 

 dukade under till en förtidig död. Huru det 

 Zoologiska museum tid efter annan vunnit betyd7 

 lig tillväxt, dels genom den nämda Paykulska 

 och dertill lagde Grillska samlingen, dels ock ef- 

 ter ett i Linneska andan af Berzelius och Dahl- 

 man uppgjordt förslag, att på Akademiens bekost- 

 nad utsända Samlare, bör vara kändt. I början 

 voro dessa resande, som Berzelius uppräknar, Mark- 

 lin till Norige, Mellerborg till Java, Hedenborg 

 till Orienten o. s. v., hvarefter en sednare tids 

 mera storartade intäckter blifvit sammanförde, 

 såsom genom den Schönherrska insektsamlingen, 

 dä dertill slula sig de för Sveriges Fauna af Sun- 

 devall, BoHEMAN och LovÉN aflemuade, samt 

 slutligen de kolossala Wahlbergska samlingarna 

 från det sydliga och inre Afrika m. fl. a., som 

 under Berzelii tid inbragtes. Lika litet sparades 

 för Botaniska förråderna, hvilka både genom do- 

 nationer, såsom den CasstrÖmska, sednast den 

 Wikströmska, och rese-understöd åt skickliga växt- 

 kännare, så inom Skandinavien och Europa, som 

 i andra verldsdelar, vunnit oöfverskådliga tillök- 

 ningar, och föremålen en förträfflig uppsättning. 

 Mineralogiska kabinettet kan man anse bildat 

 af Berzelius, och åtminstone dess äldre förråder, 

 af honom framdragna ur glömskans gömmor. Aka- 

 demien hade nemligen för många år tillbaka af 

 en Prof. Laxman erhållit åtskilliga Ryska och Si- 

 beriska stenarter, hvilka Berzelius upptäckte bakom 



