245 



all del forsla hus som öppnade sill gäslfria stä- 

 dade umgänge för honom, var den på orientaliskt 

 salt lärde General-Consulen Brandet.s, med jemn- 

 äriga, snillrika söner; det gammaldags borgerliga 

 hos Brukspatronerna Ljungberg och Hisinger; det 

 af munterhet och behag mera lysande hos Com- 

 merce-Rådet Morsing, till dess Berzei.ius fann i 

 Presidenten Poppius en vän och slutligen, genom 

 hans älskliga dotter, en far. Hos äldre och den 

 liden mest ansedde läkare, såsom Henr. Gaiin, 

 C. Fr. Schulzenheim och Hagströmer, desse Mas- 

 cenater för yngre medici , var Berzelius som barn 

 i huset. En annan Läkare, Werner, sökte vis- 

 serligen införa Berzeijus i sina kretsar; men 

 dessa voro hufvudsakligast ordens-sällskaper, och 

 dä Berzelius, i saknad af ledighet, icke uthärdade 

 många grader i den förnämsta deribland, så upp- 

 hörde snart denna bekantskap, som dessutom 

 vållat Berzelius ansenliga förluster. Deremot 

 blef han alltmer uppsökt af vetenskapsmän såsom 

 Olof Swartz, Hisinger, Hällström samt frejdade 

 dilettanter, Presidenten Edelcrantz, Ministern 

 LoBO, General Helvigh, Exc. Grefve Tawast m. 

 fl., äfvensom i den snillrika Grefvinnan Caro- 

 LiNE Lewenhaupts saloug och dess vittra umgänge 

 med Oxenstjerna, Leopold, Adlerbeth, o. fl. 

 Anteligen gafs ingen hofTest eller annan hög- 

 tidlighet, dit Berzelius icke kallades, till dess 

 han med egen maka öppnade eget hus. Der ut- 

 märkte sig, synnerligast deras måndagsemottag- 

 ningar, med en glad och, om sä får sägas, veten- 

 skaplig ton. De bevistades ock af samhällets mest 

 ansedde män, äfven damer och utländska Mini- 

 strar. Endast hans lefnads sista vinter var hans 

 dörr stängd, — utom för vänner. De fingo ännu 

 i sista dagarna nalkas hans sjukdomsläger, der 



