247 



'lest ej LloLL ät sig, utan AL Sverii^es Folk, en 

 "arestud af oföigänglig aiL. Må Sveriges Folk nu 

 "åt Berzei-ius resa en Minnesstod, som länge och 

 "värdigt för kommande slägten bevarar de snill- 

 "rika, de ädla, de välvilliga dragen, h vilka en 

 "gång tillhörde honom, som var Linnés like, Sveriges 

 "ära, Samtidens och eflerverldens föresj^n och 

 "beundran." 



Minnes-tal öfver Berzelils äro dels redan 

 hållna, såsom vid Universiteten, äfvensom en sorg- 

 fest i Götheborgska Bildnings -Cirkeln den 24 

 September 1848, och Biografisk Teckning i Gö- 

 theborgska Kongl. Vet. och Vitterh, Sällskapet, af 

 Palmstedt, samt å Vet. Akad. Högtidsdag d. 31 Mars 

 d. å. af Svanberg, dels förväntas från andra ställen, 

 der han aldrig glömmes. Bland de redan afhör- 

 da står främst Talet vid krossandet af Friherre 

 Berzelii Sköldemärke, i Adolf Fredriks k^^rka, 

 d. 15 Aug. 1848, af Friherre v. Beskow. Ytter- 

 ligare äro Tal afgifne inför Litteratur-Sällska- 

 pet i Stockholm, af Hr Siljeström, d. 20 Jan. 

 1849, i Bildnings-Cirkeln af Hr Bahr, d. 19 

 April, jemte en Sångchör, i enkla, hjertliga ord ■■■), 

 båda dessa tillfällen i Kongl. Familjens närvaro. 



*) Dig, Bekzelius vi helge var Sång! 

 O, huru ofta vid ljusningens gång — 

 — Vetenskapernas ljus öfver tingen — 

 Sutto vi ensligt och tänkte på dig, 

 Om äfven du gått på obanad stig, 

 Till dess dig Bildningen drog inom ringen. 



Der, lik en fixstjernas aflägsna bloss, 

 Var du, O Lärare, främmad för oss; 

 Men ej din forskning, dess följder och lära. 

 Hade du lefvat ännu i dag ■ 

 Säkert du dröjt i de Idoges lag; — 

 Kunskaper sprida gjorde din ära. 



