22 



Soafvelkis förekommer olta såsom korn eller 

 gnistor instänkt i gra gneissen. Dess närvaro till- 

 kännager sig genom bergartens rostbruna färg på 

 stället, en följd af svafvelkisens benägenhet att 

 vittra. Men på några ställen är den mera samlad 

 och några obetydligare skärpningar derpå anlagde. 

 Sådane tiäffas t. ex. uti Laggarbo hage och på 

 Ylterbo hemmans ägor, straxt utanför dess gärde. 



Mormorsgruföan , en urgammal skärpning, som 

 i sednare tider uiijo varit upptagen, har uti en 

 gångart af qvarz, hedenbergit (augit) och granat in- 

 nehållit en myckenhet magnetkis, af dels storbla- 

 dig dels finkornig textur. Mindre körtlar och korn 

 af kopparkis och små kristaller af koboltglans fun- 

 nos här och der iiiväxte i magnelkisen, som i sig 

 sjelf innehåller en obetydlig halt at nickel. För- 

 öfrigt träffas på de gamla varpen utom förut upp- 

 räknade mineralier äfven Hisingerit och Gillingit. 



Strömborgsgrufvorne , mellan Tuddtorp, och 

 Laggarbo, äro tre i sednare tider upptagne, men 

 numera åter ödelemnade skär[)ningar, som i bör- 

 jan lofvade en riklig tillgång af kopparkis, h vilken 

 malm körtel vis var inväxt i en gångart af mala- 

 cholith, qvarz och granat jemle Ii let kalkspat. Det 

 malmföraiide lagret har likasom den omirifvande 

 grå gneissen visat strykning i O — V med ungefär 

 20" fallande mot norr från lodlinien. 



Carl Gustafs grufvan, belägen ^ mil söder om 

 Nastorp är en urgammal koppargrufva , som, då 

 den i sednare tider upptogs ("rån ödesmål, befaiuis 

 öppnad till omkring 13 famnars längd med en bredd 

 af 4- — 5 alnar och genom bränning var afsänkt 

 till 6 famnars djup. Kopparkisen lörekommer kör- 

 telvis inväxt i en gångart af qvarzblandad glim- 

 mer och homblende. Det kopparmalmsförande la- 

 gret, hvars strykning går i O — V, gränsar i norr 



