24 



icke VHia ur vägen och jag ulber mig-deiföre, 

 att några ögonblick fö fästa uppmärksamheten på 



Tunabergs malmfält. 



Detta urgamla koppannalmsfält har i förstone 

 hyst en så ymnig malmliilgång, att en särskilt 

 Bergslag rlerpå vaiit grundad, hvars privilegier 

 man anser vaia bland dem, som af konung Eric 

 XIII af Pommern, i början utaf fjoilonhundra- 

 talet blefvo studiäslade. På en längd i öster ocIj 

 vester af 7 — 800 ocIj en bredd af omkring 500 

 famnar voro här en m.ingd af gi iifvcförsok an- 

 lagde, isynnerhet vid fallets vestraända, men den 

 största och fornätnsla njalmtillgåniien hämtades ur 

 den slraxl nordvest om kyrkan belägne, numera 

 så kallade De Beschiska giufvan. De många in- 

 om socknen nästan vid h varje lilet vallendrag 

 ännu qvarliggande slaggvarpen och de ännu bibe- 

 hallne hylteiiamnen på flera af dess lägenheter, 

 bära vittne om den gångande rörelse, som här 

 foidomdags blomstral. Men delande ett lika öde 

 med flera andta af Rikels bergslager under dessa 

 oroliga tider, råkade äfven Tuna beigslag snart 

 i förfall. Man påminne sig, alt grufbrytnings- 

 konsten då ännu låg i sin linda, att allt grufar- 

 bete den tiden verkställdes medelst bräiuåing och 

 att uppfordringen af berg och vatten särskilt för 

 detta fäll, i anseende till malmgångarnes egna 

 läge, var ganska koslsam och besvärlig. När här- 

 till lägges det stora raset i den förnämsta grufvan, 

 hvarom den betydliga dagöppningen ännu bär 

 vittne och yltei digare den omsländighelen, alt i 

 samma grufva, på v. p. 30 famnars djup under 

 dagytan, eji främmande klyft alldeles afskurit den 

 malmförande gängen och afskiäckt från vidare 

 försök åt det liållet, så må njan af dessa förenade 



