26 



emedan dessas malmgångar både till mäktighet 

 och rikhaltighet voro den förstnämnde underlägs- 

 na, så blefvo de ej heller med sådan drift bear- 

 betade. De lemnades vanligen efter några års 

 brytning öde, för att af n3'^a inmutare åter upp- 

 tagas och med arbete beläggas. Bland sådane på 

 denna del af malmfältet belåtne grufvor, som 

 sålunda omvexlande varit under arbete eller ödes- 

 mål, hafva följande varit de förnämsta, nemligen 

 Adolfsbergsgrufvan , Sjöbergsgru f van, Kabbelgruf- 

 van, Österbergsgrufvan och Ladgrufvan. 



Hvad koppartillverkningen beträffar, uppgick 

 densamma under de första fyra tio åren efter fäl- 

 tets återupptagande och af den malm, som upp- 

 hemtades ur De Beschiska grufvan till omkring 

 200 SkM årligen, men den har sedermera eller 

 från början af detta århundrade mycket aftagit, 

 så att medium af de sista tio årens tillverkning 

 icke öfverstigit 50 Skj^.. De öfrige grufvornes 

 malm tillgodogjordes icke i början inom socknen, 

 ulan fördes dels till Gladhammar dels till Åtvi- 

 daberg. 



Den omkring medlet af 1700-talet gjorde 

 upptäckten af koboltmetallen lärde snart efter fäl- 

 tets återupptagande, att de malmförande gångarne 

 äfven innehöllo en icke obetydlig qvantitet ko- 

 boltmalm. Det användande, som kuboltprepara- 

 terne uti flera näringsgrenar snart tillvunno sig 

 och den afsältning, som det råa materialet i följd 

 deraf rönte, beredde en välkommen ersättning 

 för den aftagande kopparproduktionen och gjorde 

 grufvedriften på detta fält, till en bland de för- 

 månligare i ekonomiskt hänseende. Sålunda har 

 kobolttillverkningen under vissa år uppgått till 

 4 a 5000 skålpund. 



