27 



Tunabergska malmfältet intager en flack däld 

 eller fördjupning riuidtomkring Tnnabergs, eller, 

 som den fordom också kallades, Koppartorps kyrka, 

 samt omgifves och inneslutes nästan på alla sidor 

 ai 1 — 200 fot höga, nästan i en cirkel liggande och 

 till en del sammanhängande, granithöjder. Ehuru 

 en stor del af faltet, såsom en blick på chartan 

 (Tab. Il) visar, ölvertäckes af lösare jordlager, 

 som undanskymma fasta hällen, kan man dock, 

 af b vad längre fram kommer att anföras, med 

 stor sannolikhet antaga, att en finskifFrig grå gneiss, 

 som i flera af de små bers:kullarne visar siji an- 

 stående, ulgör malmfältets liufvudrådande hälleart. 

 Men jemte denne gneiss och i vexling med den- 

 samma förekomma der äfven mer och mindre 

 mäktiga lager af kornig kalksten eller s. k. urkalk. 

 Det är denne sednare, som är den egentligen 

 malmföraude bergarten, som på bergsmannasprå- 

 ket kunde kallas gångart, till skillnad från gneis- 

 sen, som vore att anse såsom gangsten. Denne 

 kalksten framställer uti olika lager en mängd 

 olika varieteter, som både till yttre och inre ka- 

 rakterer tydligen skilja sig från hvarandra, och 

 alla utgöra, att jag så må säga, ingredierande 

 länkar uti en och samma kalkformation. Vidden 

 detaljerade beskrifningen öfver De Beschiska gruf- 

 van blifva vi snart i tillfälle att närmare lära 

 känna desamma. Det är nästan uteslutande och 

 till största mäktigheten uti malmfältets vestra och 

 nordvestra delar, som denna kalkbildnina: är ut- 

 vecklad, men den förekonimei' äfven något litet 

 i nordöstra delen, såsom helt små och, som det 

 tyckes, icke på djupet gående lager uti gneissen. 



Hvad lagerstrykningen belräfifar, visar den 

 sig för en så liten terräng ovanligt föränderlig. 

 Att sluta af förhållandet i hela den öfriga socknen 



