30 



störie nästan lodräta bergsidor, såsom i Kummel- 

 och Siraonsbergen och höjden invid Tonita konst- 

 damm. 



Utom i dessa nyss uppräknade större berg- 

 höjder träffas äfven samma slags granit på några 

 få punkter inom sjelfva mahnfältet. Sålunda upp- 

 sticka invid Klenby derulaf tvenne små isoleiade 

 låga bergkullar med sträckning i iiordvest och 

 straxt öster om kyrkan en annan något större 

 kulle, gående i nordnord vest. Öfverst på denne 

 sednare ser man småkorniga graniten fläcklals öf- 

 verläckas af en annan grofkristallinisk granit i 

 form af tunna kåpor eller manilar. Samma för- 

 hållande har man också tillfälle, att flerstädes 

 iakttaga i de andra förut omnämda stöire höj- 

 derna, der den grofkristalliniska arten, dels i 

 mera oregelbundna, dels i gånglika inlagringar 

 eller utskiljningar förekommer i den småkorniga. 



Vinlerberget och Sågqvarnsberget, som uppnå 

 en höjd af omkring 70 fot, hysa deremot en granit, 

 som till texturn är grofkristallinisk, men likasom 

 den förut anförde småkorniga beslår af öfvervä- 

 gande rödlätt orthoklas, gråhvit oligoklas, qvarz 

 och svart glimmer. Men på sjelfva malmfältet 

 visa sig dessutom en mängd lägre bergkullar, som 

 beslå antingen helt och hållet af en dylik granit 

 eller också derjemte innehålla lager af gneiss el- 

 ler kornig kalk, sinsemellan och med graniten till 

 olika raäktishet omvexlande. Riktningen af dessa 

 granilbilduingar håller sig, då de äga någon större 

 mäktighe', omkring norr och söder, men då de 

 såsom smalare gångar eller streck förekomma uti 

 gneissen, går den merendels i öster och vester. 

 Genom det i De Beschiska giufvan på flera olika 

 djup iakttagne förhållandet, att en sådan granit, 

 dels i form af gångar tvärt afskurit berglagren, 



