:n 



dels såsom tunnare lager åtföljt desse sednare i 

 strykning och slupning, torde man kunna sluta 

 till den yngre relativa åldern hos denne granit, 

 hviiken vid dess uppträdande sannolikt dels upp- 

 fyllt för handen varande remnor i de redan fär- 

 digbildade gneiss- och kalklagren, dels åter blifvit 

 inpiässad emellan dessas schichter, hvaiaf allt 

 slutliga resultatet blifvit de omhvälfningar, lyft- 

 ningar och rubbningar, som dessa sednare berg- 

 arter både ofvan och under dag på så många olika 

 punkter visa sig hafva undergalt. 



De omgifvande större berghöjdernas småkor- 

 niga granit lorde väl också i dessa omhvälfningar 

 och rubbningar hafva haft någon del, men frågan 

 huruvida denna sednare gianit är äldre eller yng- 

 re än den grofkrislalliniska, eller om båda blott 

 äro att anse såsom olika hastigt skedde afkylnings- 

 produkter och texturmodifikalioner af en och 

 samma liklidigt eller nära lik tidigt bildade mas- 

 sa, torde väl icke med någon säkerhet kunna 

 hvarken jakande eller nekande besvaras. För båda 

 arternas identitet och liktidiga bildning talar den 

 nere i De Beschiska grufvan gjorde iakttagelsen 

 vid de nyss förut antydda granitafskärningarne, 

 som visserligen finnas hufvudsakligen beslå af 

 grofkrislallinisk granit, men hviiken dock flerstä- 

 des der ses öfvergå till en småkornig, liknande 

 den i Kummel- och Simonsbergen. Förekomman- 

 det af mineralet fyrorthit i form af små korn här 

 och der fast sparsamt inväxte i den grofkrislalli- 

 niska granilen antyder en skiljaktighet från den 

 småkorniga, uti hviiken denna inblandning all- 

 deles saknas. Hvarjemte denna skillnad ytterligare 

 och närmare påpekas genom den grofkristalliniska 

 varieletens inlagring uti den småkorniga, dels 

 såsom smärre i olika riktningar gående, faslän ej 



