34 



Mellan Simonsberget och landsvägen till Yt- 

 terbo visa sig i södra ändan af en der befintlig 

 gneisshöjd en mäktig gangformig inlagring af gi-uf- 

 kristallinisk granit, gående såsom gneisslagren i 

 VNV. Ännu län£[re åt öster vid ingången till 

 dalen mellan Simons- och Bond bergen synes 

 samma granitgång åter i en annan gneisshöjd och 

 med enahanda riktning i VNV. Men uti den 

 kullen, som ligger straxt vester invid den för- 

 sta gneisshöjden , finnes granilen hafva antagit 

 en mera nordlig riktning och går der, likasom 

 de på dess östra sida liggande gneisslagren, i 

 NNV. Ett sammanhang mellan dessa tre, fastän 

 af jordtäckt mark åtskiljde, granitbildningar kan 

 väl icke misskännas och äger sannolikt äfven rum 

 med graniten i de nyss förut anförda kullarne 

 vid Kummelbergels södra fot. 



Frän trakten af Hultebo framstryker i nära 

 ostvestlig riktning en dylik granit, som åt vestia 

 ändan bildar egna bergkullar, men åt öster mot 

 malmfältet afsmalnar och utkilar mellan gneiss- 

 lagren. Likaså ser man vester och sydvest om 

 De Beschiska och Sophia Magdalena grufvorne ända 

 fram mot Kabbelgrufve kalkhöjden flera isolerade 

 mindre granilkullar uppstickande, som åtminstone 

 ofvan dag icke visa något sammanhang sinsemellan. 

 En af dessa kullar, belägen på gärdet mellan 

 sistnämnde grufva och Tomta, har sträckning i 

 INNO och graniten der är också i denna riktning 

 gångformigt inlägrad mellan grå gneissen på ömse 

 sidor. Slutligen förekomma i Adolfsbergsgrufve- 

 höjden söder om Tomla flera, dels lagerformiga, 

 dels mantelfurmiga gianitbildningar uti och of- 

 vanpå der rådande kalk, hvartill vi idet följande 

 få tillfälle, att ännu en gång återkomma. 



