37 



kalktrakter, som egeulligen äro de enda malra- 

 forande och från äldre tider tillbaka gjort fältet 

 bekant för malmfyndighet. Dessa äro följande, 

 nemligen: 



1) Tnmta malmförande kalktrakt, mellan Tomta 

 konstdamm och landsvägen till Nafveqvarn belä- 

 gen. Lagrens hufvudstrykning gar der i NV — SO 

 med 60^—70" fallande frcån lodlinien åt NO. Nå- 

 gra derifrån afvikande strykningar, utvisande en 

 riktnino i NNV eller ONO, ses visserliiren äfven, 

 men detta då merendels alltid invid och i när- 

 heten af nåo;ra i kalken förekommande granit- 

 partier. Åtskilliga grufvor och skärpningar, såsom 

 Adolfshergsgrufvan , Johns gr uf van , Åpelgrensgrufvan 

 och Sjöbergsgrufvan m. fl. halva här i äldre och 

 nyare tider varit bearbetade, men de ligga nu- 

 mera alla under vatten. Arbetet har Imfvud- 

 sakligen varit grundadt på vinnande af kobolt- 

 malm, som i större och mindre gnistor, korn 

 och körtlar, men ej i lediga kristaller, förekommit 

 insprängd i den fyndiga kalken, som äfvenledes 

 medfört någon kopparmalm, faslän i så ringa 

 grad, att arbetet ej skulle lönat sig ensamt för 

 denne. Det förnämsta bland dessa arbeten är 

 utan tvifvel xAdolfsbergsgrufvan, som egentligen 

 består af två grufvor, den östra och den vestra, 

 men som numera äro med hvarandra samman- 

 brutne, och af hvilka den östra varit längst foit- 

 satt och nu äger ett lodrätt djup af omkring 13 

 famnar. Det malniförande lagret, som ägt en 

 raäktighet af en till två alnar och å båda sidor 

 varit inneslutet af ofyndig gråkalk, har haft ett 

 ganska flackt läge och stupat vid pass 60° — 70° 

 från lodlinien mot ONO eller NO. Det öster om 

 Adolfshergsgrufvan i kalkhöjdens sluttning mot 

 Tonita förekommande granitpartiet visar icke något 



