40 



Denna kalktrakt visar äfven något nori- om 

 De Beschiska grufvan och Stöten åtskilliga upp- 

 skjutande mindre kullar, med vexlande lager af 

 gneiss, kalk och granit, eller med kalken ensamt 

 rådande. Sålunda ser man i den kullen, som 

 lisjger närmast Gullbersskidlarne och är den an- 

 dra i ordninsjen åt vester från landsvägen, vex- 

 lande lager af blå vattkalk och gneiss, med stryk- 

 ning O — V och 50" fallande åt Norr. Söder om 

 denne ligger en annan något vidsträcktaie, fast 

 låg, kulle, hvars norra del består af gneiss, stiy- 

 kande ONO, 60^—70" NN V, men hvars södra d"'el 

 innehåller gråkalk. En lagerformig gång af grof- 

 kristallinisk granit genomsätler kullens norra del i 

 ONO;lig riktning och har förorsakat en olika lyft- 

 ning af lagren åt ömse sidor. Sålunda då gneis- 

 sen på norra sidan faller 60?- —70° åt Norr, slu- 

 par deremot det några alnar i^iåkiga blå vattkalk- 

 lagret, som närmast i söder st-ikii^r sig emot gra- 

 niten, åt motsatt håll eller åt'' SSV och detta 

 endast 20°, men denna branta stupnino öfvergår 

 vid kullens södra ända småningom till en mera 

 flackt liggande lutning, som för gråkalkens lager 

 der visar sig vara 40° — 50° äfven åt S eller SSV. 

 I ostnordostlig riktning från sistnämnde kulle sy-' 

 nas på östra sidan om vägen flera uppstående och 

 vexlande lager af gråkalk och blå vattkalk, i 

 NO -SV, 20°— 30° SO, och vester invid vägen 

 en låg hällklippa af gråkalk med samma stryk- 

 ning och stupning. De små berghällarne närmast 

 i nordvest från Inspeklorsgåi den innehålla dels 

 gråkalk, dels blå vattkalk, visande en lagerstryk- 

 ning i NV — SO, 70° NO. De båda vestligaste af 

 dessa små berghällar innehålla granit, deras sträck- 

 ning går i NNV och pekar mot Göi-ans schacht 

 och g;ranithöjden non- om kyrkan. Det är derföre 



