42 



smärre höjder af gneiss, den der är eii vesllig 

 och osllig fortsättning af de gueissfager, som runtit 

 omkring malrafälttt äro lådande i socknen. Men 

 i det inre af mahiifältet förekommer densamma 

 endast i mindre partier, som dels i sparsamt 

 spridda och låga kidlar af obetydligt omfång 

 uppsticka nr den djupa jordbetäckningen och dels 

 såsom smärre lager ses vexla med kalken i de 

 nyssnämnde kalkhöjderna. Då nu emedlertid, så- 

 som Jängre fram skall visas, genom grufvebr3't- 

 ningen är utrönt, att gneissen, såsom utgörande 

 taket i De Beschiska grufvan, der fortsätter allt- 

 ifrån fless vestra ända i dagen till så långt djup 

 mot öster, som brytningarne ännu hunnit, d. v.s. 

 icke mer än omkring 100 famnar från Simons- 

 berget, så skulle man deruLaf kunna föi-moda, att 

 samma bergart under dagytan ulgör tlen närmast 

 anstående fasta hällen uti hela östra delen af 

 malmfältet. Denna förmodan vinner också ökad 

 styika genom iakttagelsen öfver gneissens och kal- 

 kens vanligast rådande lagerstrykning, såväl un- 

 der som ofvan da». Denne visar nemli^en all- 

 männast en riklning i NV eller ISISV, med en 

 ganska stark stuj^ning mot öster. Jemföras nu 

 dessa alla omständigheter sinsemellan och med 

 den mera i smått iaktlagne, redan fornt anmärkte, 

 vexlingen af de olika lagren, så torde såsom slut- 

 sats följa, att en sådan lagervexling äfven i stort 

 är rådande. Den i höjderna på malmfältets ve- 

 stra och syd vestra delar befintliga kalken vore 

 således att betrakta såsom vestliga utgåendet af 

 ett ganska mäktigt och mot gneissen i vester 

 hvilande las-er. Grufbrvtnin£[arne hafva icke lem- 

 nat någon upplysning derom, huruvida detta la- 

 ser sammanhänger nied och foitsätter till De Be- 

 schiska och Sophia Magdalena grufvornes kalklager, 



